Un film de Eran Kolirin
Odată, nu de mult, o mică orchestră a poliției egiptene a sosit în Israel.
Nu mulți țin minte, n-a fost atât de important.
Nu-s ei...
Există un autobuz, avem adresa, nu văd care e problema.
- Și ne descurcăm singuri? - Da.
De ce să nu sunăm la ambasadă? Să se ocupe ei.
Se fac 25 de ani de când această orchestră se descurcă singură,
nu am intenția să schimb asta.
Mai ales nu acum... în circumstanțele date.
O fotografie, vă rog. Pot să vă fac o fotografie?
Facem o fotografie.
THE BAND'S VISIT
Municipalitatea, bună dimineața.
Bună dimineața.
Sunt Tewfiq Zakaria, șeful de orchestră al Orchestrei Ceremoniale din Alexandria.
Poftim?
Vorbește Tewfiq Zakaria, de la Orchestra Ceremonială...
Cu cine doriți?
Așa cum spuneam,
vorbește Tewfiq Zakaria
de la Orchestra Ceremonială din Alexandria, avem...
Municipalitatea, bună dimineața.
Sunt colonelul Tewfiq Zakaria de la...
Îl vedeți?
Cheamă-l pe Khaled, spune-i să întrebe la ghișeul de informații.
Khaled!
Nu ai vrea tu să întrebi care autobuz pleacă înspre Bet...
Bet Hatikva.
Mai bine trimiteți pe altcineva. Engleza mea lasă de dorit.
Vrei să faci parte din forțele de poliție?
Atunci, învață să-ți asumi răspunderi. Du-te și află cum ajungem acolo.
Ai grijă, da?
De ce?
Nu știu, doar ține ochii deschiși.
Bet Hatikva?
Da, Bet Hatikva.
Ai ochi...
Ochi foarte frumoși.
Îți place Chet Baker?
Ce?
Chet Baker.
Eu cânt la vioară... într-o orchestră.
Dar cânt și la...
trompetă.
În legătură cu noua piesă ce-o vom interpreta mâine,
doriți ca să dirijez eu?
Dacă da, va trebui să lucrez la orchestrație.
Deja avem destule probleme, Simon.
Cu altă ocazie.
Desigur.
Însă...
dacă planul statului major va fi aprobat,
s-ar putea să nu mai fie o altă ocazie.
Planul acela nu va fi aprobat.
De aceea ne aflăm aici,
nu-i așa?
Avem trei concerte în aprilie,
două în iunie.
Nimeni nu ne poate vorbi despre eficiență și rentabilitate.
Orchestra Ceremonială a Poliției din Alexandria se descurcă binișor, periodic.
Aliniază-i.
Bună ziua.
Dina, vino încoace.
Ceva general vrea să vorbească cu tine.
Bună ziua.
Bună ziua și dv.
Ați putea fi atât de amabilă și să mă îndrumați către Centrul Cultural Arab?
Scuzați?
Am fost invitați de departamentul local de cultură să cântăm
la ceremonia de deschidere a Centrului Cultural Arab.
Ce?
De unde sunteți?
Suntem din Egipt.
Egipt?
Suntem Orchestra Ceremonială din Alexandria...
Nu-i niciun Centru Arab aici.
Niciun Centru Cultural Arab?
Fără cultură. Nici cultură israelită, nici arabă, niciun fel de cultură.
La dracu'n praznic.
Cine v-a invitat?
Departamentul Cultural din Betah Tikva.
- Petah Tikva? - Betah Tikva.
- Eu cred că vor la Petah Tikva. - Vreți la Petah Tikva?
- Betah Tikva. - Nu Betah... Petah!
De-ndată ce ne întoarcem, vei fi raportat comisiei de disciplină!
Mă voi asigura să nu mai stai cu noi nici măcar o zi!
Ți-e clar?
Clar?
Generale, aveți nevoie de ajutor, generale?
Fraierilor!
Azi nu mai mâncăm?
Poftim?
Am întrebat dacă mai mâncăm.
N-am intrat în rândurile poliției ca să mor de foame.
Și oricum, nu-s chiar convins că știți încotro mergem.
Pardon?
Mai e cineva care simte ca și Khaled?
N-am mai mâncat de azi-dimineață, domnule.
Cu toții.
Doar o clipă...
Khaled, îmi dai voie...
N-au mâncat de azi-dimineață.
Asta ar putea să dăuneze capacității de interpretare.
Poate reușim să organizăm ceva cu oamenii aceia de acolo.
După aceea, lucrurile vor intra în făgașul lor.
Salutare din nou, generale.
Doamnă, aș dori...
în numele Orchestrei Ceremoniale din Alexandria,
v-am fi recunoscători dacă ați fi atât de amabilă să ne ajutați,
în circumstanțele date.
Cum pot să vă ajut?
Ar fi posibil să luăm masa aici?
Aici e un restaurant, sau nu?
Da, însă...
abia mai avem bani israelieni. N-avem nevoie de nimic special,
ceva pâine, ceva ușor.
Am putea să plătim cu bani egipteni?
Nu pune la suflet chestia asta disciplinară.
Toată chestia e un rahat.
Spune că-ți pare rău și scapi cu un avertisment.
Poate să mă concedieze, mi-e totuna.
De asta mi-am petrecut cinci ani la academie?
Să cânt marșuri în deșert?
Cum poți să-l suporți?
Întreabă-l pe Simon cum e să fii cu el 20 de ani.
Simon, dirijezi mâine sau nu?
De ce te-ai oprit?
N-am terminat-o.
Tu ai compus asta?
Da.
E o uvertură pentru un concert
dar n-am terminat-o.
Doamnă, table?
Ce ziceți de asta?
Vom pleca în curând. Ați fost foarte amabilă cu noi.
Cu plăcere.
Ați hotărât ce-i de făcut?
Ne vom descurca.
Nu mai e niciun autobuz azi.
Niciun autobuz?
Nu. Gata.
Hotel?
Hotel? Aici?
Desigur.
Când e spectacolul dv?
Mâine seară.
Ia spune, Itzik...
Poți să iei trei din ei?
Ce?
Muzicieni. N-au unde să doarmă.
Unde să-i iau?
Ce mare scofală? Doi în living, unul cu copilul,
eu iau trei, patru aici, oricum câți sunt?
Habar n-am.
Facem noi ceva. Vorbesc serios, sunt blocați.
Mai slăbește-mă, e ziua lui Iris.
Cu atât mai bine.
Știți ce, generale?
Puteți rămâne la noapte aici, dacă vă convine.
Ce înțelegeți prin "aici"?
Aici, cu noi. Puteți să dormiți aici la noapte.
Pot să iau eu câțiva,
Papi poate să facă loc aici,
am ceva spațiu în restaurant și am vorbit cu Itzik.
E în regulă, putem să rezolvăm cumva.
Mâine dimineață luați autobuzul.
Nu, nu, mulțumesc. Și așa ați făcut prea mult.
Vom suna la ambasada noastră, se vor ocupa ei de tot.
Bine.
Vreau doar să știți că, dacă doriți, noi cei din Bet Hatikva
vom fi foarte onorați să avem Orchestra Poliției din Alexandria aici.
Pe bune.
Va fi de acord soțul dv?
Cum îl văd, îl și întreb.
Nu sunteți căsătorită.
Eu?
Nu.
Apropo, eu sunt Dina.
Tewfiq.
Ce spui?
Te rog.
Vom petrece noaptea aici.
Ce chestie.
Khaled!
Sper că nu-i cazul să vă reamintesc de situația delicată în care ne aflăm
și nici de efectul pe care toată povestea o va avea
asupra luptei noastre pentru bugetul de anul viitor.
Vă rog să țineți minte: noi reprezentăm Egiptul
și mă aștept de la toți să vă comportați cu demnitate.
Trebuie să îndeplinim această misiune împreună
și să dovedim, dacă mai e nevoie, din ce suntem făcuți.
Să protejăm cu toții bunul renume al Orchestrei Poliției din Alexandria!
Succes tuturor.
Khaled rămâne cu mine.
Vom petrece noaptea aici în restaurant.
Deci, veniți?
Ce mai faceți, d-na Maimon?
Nu sunt...
Nu prea o deschid. Prea puțini oaspeți.
Preferați la perete sau la fereastră?
Deci...
Doriți cafea?
- Da. - Nu, mulțumim, e-n regulă.
La ce vă uitați?
Haideți, haideți. Bem o cafea.
E multă liniște aici.
Mortală.
Alexandria e un oraș mare, da?
O grămadă de lume și lumini.
Și zgomot.
E bine. Simți că trăiești, nu ca și aici.
Nu vă place să fiți aici?
E viața mea. M-am obișnuit.
Însă uneori...
Uneori mă gândesc că poate aș reuși...
De ce n-o faceți?
L-am cunoscut pe primul meu soț.
Și dv, generale? Aveți pe cineva care vă așteaptă în Egipt?
O soție?
Nu... nu.
Poate mai încolo, dacă doriți, putem să ieșim un pic.
Nu, mulțumim doamnă, e prea târziu.
Nu-i mare scofală. Vă arăt doar împrejurimile.
E un local nu departe de aici.
Drăguț, o mâncărică, o băutură.
Femeia vrea să iasă, de ce să nu fie scoasă?
Vrei să vii și tu, Khaled?
Mulțumesc, nu, doamnă. Eu rămân.
Cum arăt?
Foarte bine, într-adevăr.
Dacă ai gândi altceva, ai spune-o?
Nu vrei să-ți scoți chipiul?
Poftim?
E foarte cald cu chipiul. Poți să-l scoți.
Da.
E mai bine, nu?
Un bărbat n-ar trebui să se ascundă după un chipiu.
Ți-ai luat un general, Dina?
Care-i treaba? Încă n-a sunat?
Curând. Va suna din clipă în clipă.
Dumnezeu să-ți ajute.
O, scuze!
E în regulă.
L-ai văzut pe băiatul ăsta?
Noapte de noapte așteaptă să-l sune prietena.
O, rahat! Am uitat!
Uite, ai putea... Când îți zic eu, bine?
Cu cheia.
De aproape o lună e așa. De fiecare dată uit să-l repar.
Scuzați.
Știți, e ziua ei de naștere azi.
La mulți ani!
Mulțumesc.
La mulți ani cu sănătate!
Mulțumesc.
Vezi că sunt în regulă?
Oameni de treabă, nu?
De ce n-ar fi?
Deci, te-ai trezit?
Foarte frumos.
Păcat că nu ne vizitează tot timpul.
Ar trebui să-i inviți mai des.
Și ce faceți în orchestră? La ce instrumente cântați?
Eu cânt la clarinet și mai dirijez.
Ei bine, uneori.
Știai, Avrum, Simon a compus un concert.
Un concert?
Da. Mai devreme, la restaurant, l-a cântat pentru mine.
Păi, nu-i chiar un concert, încă nu l-am terminat.
Acuș-acuș ne dau lacrimile...
Schubert.
Schubert? De ce nu-l termini?
Am început să-l compun după ce am terminat academia,
dar pe urmă soția mea a rămas însărcinată și...
timpul, și...
Lucrezi la restaurant?
Nu chiar. Sunt între slujbe acum.
"Între" de aproape un an.
E curat, da?
Da.
Ar trebui să fie recunoscător nu să facă figuri.
Știți, și eu am cântat la vioară.
Iar începe.
Obișnuiam să cânt...
la nunți, petreceri...
Așa mi-am cunoscut soția.
Aceeași poveste... Nu acolo ne-am cunoscut ci la mătușă-ta.
Nu zău, nu ne-am cunoscut la Calypso?
Ne-am cunoscut la mătușă-ta.
Bine, dar dragostea unde a-nceput?
Care dragoste?
Și de altfel, ce te cramponezi de amănunte?
Chiar îți pasă dacă ei cred că ne-am întâlnit la Calypso?
Nu contează.
Nu-mi pasă ce cred ei.
Cântam acolo cu o formație. Tot felul de cântece.
Beatles, Rolling Stones, Klezmers, orice.
Și apoi, într-o bună zi, eu cântam iar ea dansa.
Iar eu priveam...
și probabil trei sau patru minute n-am mai cântat.
Eram ca o stană de piatră.
Și, desigur, eram îmbrăcat bine și cântam,
așa că s-a îndrăgostit.
Pe asta o știți?
Bună seara.
Ambasada Egiptului?
Sunt Kamal Abdel Azim din Orchestra Poliției din Alexandria.
Avem probleme.
Kamal Abdel Azim din Orchestra Poliției din Alexandria.
Avem probleme.
Orchestra Poliției din Alexandria!
Da, vă rog.
08-6583000.
Da, vă rog.
La revedere, domnule.
Salată arabă,
sos tahini,
cartofi prăjiți, mulți.
Pune mai mult.
Ești sigur că nu vrei nimic?
Nu, nu, nu.
Poate, cafea?
Da, poate o cafea. Mulțumesc.
Cafea. Adu-ne o cafea.
Tewfiq, spune-mi ceva în arabă.
Ce?
Ceva. Nu știu, doar să ascult muzica.
Ce înseamnă?
Iarna ia-ți o umbrelă,
vara pune-ți o pălărie în cap
iar toamna rămâi acasă.
E totul în regulă?
Da, doar că... oamenii se zgâiesc.
Lasă. Oamenii de aici sunt în epoca de piatră, știi?
Și ce cântați cu orchestra?
Cântați ca și fanfara militară? Știi tu, ca și...
Nu. Noi suntem o orchestră tradițională. Interpretăm muzică arabă clasică.
Ce, ca și Um Kulthoum? Farid?
Da.
De ce trebuie să cânte poliția Um Kulthoum?
Asta-i ca și cum ai întreba de ce un om are nevoie de suflet.
Îmi pare rău. Nu așa am vrut să sune... Zău, e frumos.
Nicio problemă. Nu ești singura care gândește așa.
Astăzi muzica nu mai e atât de importantă.
Ce vrei să spui?
Păi, oamenii azi sunt preocupați de alte lucruri:
bani, eficiență, rentabilitate.
Oamenii sunt proști, nu-i așa?
Da, câteodată sunt.
Papi...
O nu, nu el...
Ieșim? Distracție?
Nu știu.
Numai...
o ieșire.
N-am închis. Poți să intri.
Știi, aș putea să merg și eu. Ne distrăm.
Nu dorm, așa că poate vin cu tine ca și turist.
Să văd un pic orașul.
Nu...
Nu, nu...
O fată. Da?
O fată?
Da. O fată.
Bine. Eu văd doar orașul.
Tu și cu fata faceți ce vreți.
Khaled.
Papi.
Păi, asta ridică anumite probleme.
Sunt cu toții la fel.
Foarte problematici.
Îmi plac hainele. Haine șic.
Da.
Ca și Michael Jackson.
Asta-i verișoara?
Ei?
Nici vorbă, e fata aia cătrănită.
M-ai cuplat cu cătrănita aia?
E cătrănită?
Sigur că-i cătrănită.
Nu-i cătrănită.
Ba e!
Hai mă, că exagerezi.
Bună!
Papi, fă cunoștință cu vara-mea, Julia.
Bună.
Fă un pic de loc.
Eu doar văd orașul. Nicio problemă.
Tewfiq, îl vezi pe tipul ăsta?
E unul care...
Vreau să spun, că eu cu el, câteodată, știi tu...
Înțeleg.
Bună, Sammy.
Fă cunoștință cu Tewfiq, un bun prieten de-al meu.
Tewfiq, fă cunoștință, te rog. Acesta-i Sammy.
Tewfiq e dirijor. Au venit pentru un concert special.
Încântat de cunoștință.
Bună, Yula! Ce mai faci?
Fiu de târfă.
Un adevărat fiu de târfă.
Un minut.
Asta-i pentru tine.
- Bună. - Bună.
Eu sunt Khaled.
Hai, Papi!
Nu...
Asta nu-i de mine.
Hai, nu-ți fie teamă.
Te învăț eu.
Nu, te rog...
Să nu-ți fie teamă.
Stai, lasă-mă-n pace!
Nu prea ieși cu fetele, ai?
Nu.
Îmi vâjâie marea în urechi.
Marea? În urechi?
Da.
Nu știu ce să spun, ce să fac.
Vreau să vorbesc dar îmi vâjâie marea în urechi.
Cam așa...
Deci, tu și fetele, niciodată...
Tu niciodată...?
Tu?
Da.
Cum e?
Pot să-ți spun, dar...
numai în arabă.
Sunt ambele: iubire și cel iubit. Iubirea-i doar o vorbă...
Sunt ambele: iubire și cel iubit. Pe ascuns și deschis...
Spun "eu" și nimeni altul decât "eu". Sunt nebun după mine.
Acesta este parcul.
Nu arată ca un parc, dar e un parc.
Trebuie să-ți imaginezi.
Vezi?
Aceasta este iarba.
Iar acolo se joacă cei mici.
Iar aceasta...
Aceasta e marea.
Spune-mi, Tewfiq, ce senzație e?
Vreau să spun, să interpretezi, să ai orchestra, ce senzație e?
Păi...
Toți oamenii așteptând după tine, toți ochii ațintiți asupra ta...
Știi tu...
Este...
Da...?
Ce?
Pare să fie cel mai important lucru din lume.
Nu, cel mai important lucru din lume e pescuitul.
Ce? Pescuitul?
- Da. - Nu, nu, nu.
E atât de plictisitor!
Nu, nu-i plictisitor.
Să stai zile-ntregi, uite-așa, poate patru ceasuri,
până prinzi ceva?
Nu-i deloc plictisitor.
E sunetul apei și al valurilor,
și al copiilor din depărtare jucându-se pe plajă,
sunetul momelii căzând în apă.
În primele ore la mare poți auzi lumea întreagă ca pe...
Ca pe o simfonie.
Și peștele, îl gătești?
Păi, de obicei nu prind.
Însă, uneori doar le dau drumul înapoi.
Chiar?
Înainte, când soția mea trăia, îi duceam acasă
iar ea îi gătea...
dar acum doar le dau drumul înapoi.
Soția ta a murit?
Da.
De mult?
De aproape trei ani.
În septembrie, pe 21 septembrie.
Îmi pare rău dacă întreb ceva dureros.
Nu, e-n regulă. Se zice că-i bine uneori să vorbești despre lucruri...
Era frumoasă?
Da.
- Îi plăcea să pescuiască? - Nu. Chiar deloc.
Cum v-ați cunoscut?
În timpul academiei, acasă la un prieten. Venise cu prietenele.
Știi, am stat de vorbă, a râs de mine cu prietenele,
credeam că nu mă place, dar...
după câteva zile a venit să mă vadă la un concert.
Aveți copii?
Am avut un copil.
Unul?!
Un fiu?
Ce, tu, un bărbătoc ca și tine, arab, știi tu, familie...
și numai un fiu?
Glumesc.
Putem, te rog, să plecăm acum?
Bine.
Omule!
Ce?
Verișoara plânge.
De ce plânge?
De unde să știu?
Descurcă-te cumva.
Ai nevoie de o dușcă.
Și tu bei.
Și acum ce?
Noi ne culcăm acum.
Regret dacă am creat probleme.
Nu, nu. Nu voi.
Tot timpul e ca și acum. Ne certăm, ea pleacă...
Stupid, nu-i așa?
Știi...
poate că așa se-ncheie concertul tău.
Vreau să zic... nu un final mare
cu trompete și viori,
poate aceasta-i încheierea.
Uite așa, brusc.
Nici tristă, nici veselă.
Doar...
o cămăruță,
o lampă,
un pat,
copil dormind,
și...
tone de singurătate.
Da?
Sunt eu, Kamal.
Trimiteți o mașină?
Foarte bine.
Sunt la telefon.
Foarte bine.
Aștept instrucțiuni.
La revedere, domnule. La revedere.
Îți plac filmele arabe, Tewfiq?
Omar Sharif, Faten Hamama...
Când eram tânără ne dădea la televizor
filme arabe, filme egiptene.
În fiece noapte de vineri
toate străzile Israelului erau pustii din cauza filmelor arabe
iar eu, mama, sora mea, stăteam și urmăream filme egiptene
și plângeam de ni se-nroșeau ochii.
Toate eram îndrăgostite de Omar Sharif.
Toate eram îndrăgostite de dragoste.
Și cred că acum, în seara asta
am putea să le retrăim pe toate, știi...
o dragoste mare cu mari cuvinte arabe...
Dar am cocoșit-o și pe asta ca pe celelalte.
Viața mea - un film arab.
Dina!
Soția mea, de care ai întrebat mai devreme,
ea a murit din cauza mea.
Am avut un fiu,
un strălucitor și frumos fiu.
A comis niște greșeli.
Am fost aspru cu el,
n-am priceput.
Era blând și fragil ca și ea.
Nu l-am înțeles.
S-a sinucis.
Asta i-a frânt inima.
Tu ai copii, Dina?
Nu.
Când puteam să am, eram prea ocupată cu prostii.
Când am vrut, n-am mai putut.
Păcat. Ești o femeie de treabă.
Așa crezi?
Sunt sigur.
Dina,
îți place Chet Baker?
Cine?
Chet Baker.
Nu. Nu cunosc.
Mie-mi place Chet Baker.
Am toate discurile lui.
De la începuturi, cu Harry Babsin Octet.
Până la ultimul concert din '88.
Cam anemic în gama de jos,
dar nu-i deloc rău.
Știu.
Vin?
Mi-a mai rămas ceva în frigider.
Mulțumesc.
Dar mă voi duce la culcare acum. E prea târziu.
Sigur? Nu vrei un pic?
Nu în seara asta... nu pentru mine.
Vom avea o zi lungă mâine.
Bine.
Nici tu nu sta prea mult.
N-ar trebui să mai abuzăm.
Haide, fiule.
Vom avea o zi lungă mâine.
Doamnă...
Alo?
Bună, Amalia.
Ce faci, iubi?
Sunt bine, dar tu?
Se simte mai bine maică-ta?
Mi-e dor de tine!
Nu, mi-am luat o bluză. Cea albă pe care o am de la tine.
Îmi ține de cald.
Te iubesc...
Ați avut o noapte liniștită?
Așa cred. Să zicem...
Doamnă!
Aș dori să-ți mulțumesc pentru ospitalitate.
Vom fi veșnic recunoscători pentru ajutorul dat.
Cu plăcere.
Tewfiq!
Acesta-i locul: Petah Tikva.
La revedere.
La revedere, doamnă.
Sasson Gabai
Ronit Elkabetz
Saleh Bakri
Khalifa Natour
Bunicii mele, Shoshana, odihnească-se-n pace.
Scenariul și regia: Eran Kolirin
Traducere de: alex liverplat